DAGGRYGÆNGERENS FÆRD
Vi tager vand ind. Alle mand på dæk.
- Hvad kan jeg gøre? - Gå ned I din kahyt. Under dæk.
- Find en øse og gå I gang. - Jeg vil ikke risikere livet.
Gør som der bliver sagt!
- Majestæt, De må I sikkerhed. - sludder.
Få rundholten væk.
Få nu rundholten væk.
Kaptajn, vi red stormen af -
- men hvem ved, hvilke andre farer, der venter?
Mange af os har tænkt på det, Deres Majestæt.
Mændene hørte vilde rygter I Narrowhaven.
Ja, Jorden er flad. Sejler vi langt nok, ryger vi ud over kanten.
Eller bliver fanget I de have, som hvirvler om verdens ende.
Eller bliver opslugt alle til hobe af den magiske ild -
- der brænder I al evighed I det østlige hav.
Men efter farerne ligger Aslans land, hinsides verdens ende.
- Der kan vi ikke komme til. - Hvem siger det?
Reepicheep, brug dine kræfter mod dine fjender fremfor dine venner.
- Hvad er der, kaptajn? - Vinden den er løjet af.
Det håber jeg søreme også efter den storm.
Ja.
To af dem er sådan. De blev slået ind under stormen.
- Vi har næsten intet vand tilbage. - Mad ...7.
Det meste er ødelagt.
Vi har rationer til måske to dage.
- Vi finder nok snart land. - Med mad og vand. Hold dog op.
- Vi finder da land, ikke, kaptajn? - Det ved jeg ikke.
- Skibe kan drive omkring I ugevis. - Og vi har mad og vand til 2 dage.
Det må være den værst tilrettelagte ekspedition nogensinde!
Drik det langsomt. Det skal vare.
De er sømand, og I er kongelige. Hvorfor får I ikke først?
De arbejder hårdere end os og skal have deres kræfter I behold.
Sludder. Caspian er ikke hård nok. Skibet skulle være repareret nu.
Det er ikke muligt, unge mand, før vi når land. Vi skal bruge tømmer.
- De er luddovne. - Klap I, orm!
De sulter og får kun to kopper vand om dagen.
Jeg har sagt til Caspian, at alle ved, at transpiration virker afkølende.
Så de ville behøve mindre vand, hvis de arbejdede hårdere!
Og så ville der være mere til os, mener du.
Du er afskyelig, Eustace. Se lige mændenes tilstand.
- Han burde lægges I lænker. - Rolig, Reepicheep.
Lucy drenge.
- Eustace. - Slip mig så!
- Hun fik mere end mig. - sludder. Drik det nu.
Du snyder mig. Jeg har været syg. Jeg bør have mere.
Du er ikke syg nu. Alle får det samme. Af sted med dig.
Og hvad laver du så her?
Jeg trækker bare lidt frisk luft. Hvad kommer det dig ved?
Hvad skal du med koppen? Tyv. Vågn op. Korn til tanden.
Dit lille bæst. En garde!
- Hvad sker der her? - Ikke noget.
Blot tyveri af vores dyrebare vand.
- Eustace, det er rædsomt. - skam dig, knægt.
Hvorfor lusker den tingest rundt på dækket om natten?
Det ved alle da, stump.
Musen er for lille til dæksarbejde. Han bevogter tanden om natten.
- Hvad gør vi ved den lille tyv? - Jeg ville give ham stryg.
Eustace, sig undskyld. Til os alle sammen, også mændene.
- Vel vil jeg ej! - Eustace.
Undskyld.
Det rækker. Næste gang nogen stjæler vand, vanker der 24 slag.
Eustace, jeg ved, du lider, men alle andre er lige så tørstige -
- og vi må få det bedste ud af det.
Tilbage I seng. Det er overstået.
Aslan, en brise.
Et vindpust et vindpust!
- Land I sigte! - Hvor?
- Bjerge. Der er bjerge. - Er det en ø eller et nyt land?
Det ved ingen. Vi har ingen kort over disse have.
- Vi skal have tømmer til en rundholt. - Jeg sætter nogle folk I gang.
Tømmer til en ny rundholt. Fyr, hvis I kan finde det.
Jeg er så svag. Jeg kan umuligt arbejde.
Du er ikke svagere end os andre. Korn nu I gang.
Skaf os noget mad. Alt vel, Rynelf?
- Lucy, hent brænde til et bål. - Her vi! Jeg ikke blive.
Første dag I tand I flere uger, og så skal jeg arbeide som en sømand.
Jeg har vist godt af at gå på opdagelse.
Jeg kommer tilbage, når de er færdige, men ieg må ikke fare vild.
Skibet og stranden er kun få minutters gang herfra.
Hvor er det bare typisk. Jeg kan ikke se en pind.
Ikke snakke med dig selv. Det er første tegn på.
Det er rædsomt. Her er så stille. Det har ieg aldrig oplevet før.
Jeg må hellere gå tilbage. Jeg mister tidsfornemmelsen.
Har jeg været her I 2 minutter etter I 2 timer?
Sæt nu ham Caspian og de andre går ombord og seiler uden mig?
Alle hader mig io, så de efterlader mig sikkert her
hos kannibalerne og de vilde dyr.
De skal ikke forlade mig.
Jeg tror, det er denne vel.
- Hvor er ham plageånden Eustace? - Ham havde jeg helt glemt.
Han har sikkert gemt sig, så han slipper for at arbejde.
Han kommer nok tilbage, når hans næsebor får farten af mad.
Det håber jeg. Han skulle nødig blive væk.
Hvor er havet? Hvor er jeg?
Gid ieg aldrig var kommet.
Det er et underligt sted.
Det lyder, som om der er noget dernede.
Noget I retning af.
En drage!
Den har vist ikke set mig.
Hvad er der galt med den?
Det er nok et kneb for at lokke mig derned.
Der udspyr ikke røg, og den bevæger sig ikke.
En skat, og den er min!
En guldarmring. Jeg er rig. Jeg er rig!
Diamanter, rubiner og perler.
De andre får ikke noget.
Eustace!
- Den fordømte lille orm. - Jeg prøver med det her.
Eustace!
Hvorfor sneg han sig væk? Jeg har fået nok af ham.
Vi må gøre noget.
Han er måske faret vild eller blevet taget til fange af vilde.
- Eller dræbt af vilde dyr. - så slipper vi da for ham.
Rhince, du har aldrig sagt noget så dumt.
Den fyr er ikke min ven, men han er af dronningens slægt.
For os er det en æressag at finde ham og hævne ham, hvis han er død.
Selvfølgelig finder vi ham I morgen hvis vi kan.
Armringen strammer Hvad er det?
Endnu en drage!
Hvor har ieg været dum. Bæstets mage ligger lige ved siden af mig.
Hvis jeg nu går væk fra den meget forsigtigt.
Hvad er det?
Nu bliver ieg ædt af en drage. Jeg kan høre, den kravler efter mig.
Åh, nei. En drage kravler efter mig.
Jeg er en drage Jeg er en drage!
Åh, nei.
Hvad skal jeg dog gøre?
Herre... herhenne.
- Øen er farligere, end vi troede. - Fat mod, kammerater.
De bæster kan flyve, Deres Majestæt.
Vi må hellere blive sammen og gå tilbage til lejren.
Så jeg er en drage.
Fint. Nu kan jeg få has på Caspian og Edmund.
Men de er bedre end ingenting -
- og ieg vil få det ret ensomt her som drage helt alene.
Åh, nei.
Jeg må prøve at finde tilbage til dem.
Men sikke en klatretur.
Jeg kan flyve! Jeg kan flyve!
Sikke en udsigt.
Det er den bedste overraskelse, ieg har fået længe.
Tilbage til lejren.
Her kommer jeg.
Fantastisk.
Vi er I stor fare. Den er landet på stranden.
- Hvor? - Mellem os og skibet.
Pile duer ikke mod drager, og de er ikke bange for ild.
- Med Deres Majestæts tilladelse. - Nej, du skal ikke kæmpe mod den.
Men hvad skal vi gøre?
Hold øje med den og gå ned og kamp mod den I morgen tidlig.
- Hvem skal kæmpe? - så mange, som det kræver.
Vi skal slå bæstet ihjel.
Korn.
Forsigtig.
Hvorfor ryster den på hovedet?
Noget løber fra dens øjne.
- Den græder jo. - Tag dig ikke af det.
Det gør krokodiller for at aflede en.
Den ryster på hovedet, som om den siger nej.
Tror I, den kan forstå, hvad vi siger?
Drage, kan du forstå tale?
Kan du tale?
Så nytter det ikke at spørge om dit ærinde -
- men du sværger os venskab, løft da dit venstre forben.
Drinian, se der.
- Noget er præget I guldet. - Det har jeg set før.
Ja, selvfølgelig. Det er en stor narnisk families mærke.
Den armring tilhørte den forsvundne Lord octesian.
Skurk! Har du fortæret en narnisk adelsmand?
Måske er det Lord octesian, som er forhekset, så han nu er en drage.
Er du Lord octesian?
Er du forhekset? Et menneske som er blevet forvandlet?
- Du er da ikke ...7 - Eustace.
Eustace.
Det er Eustace.
Stakkels Eustace. Du kan ikke engang fortælle, hvordan det skete.
Men vi skal nok hjælpe dig.
Det må være muligt at bryde forbandelsen.
Men hvad skal vi gøre ved ham?
Han kan gøre stor nytte.
Drage Eustace.
Jeg har et forslag.
Da du kan flyve hen over hele øen -
- kan du løse mange opgaver for os.
Vi har en ny rundholdt til topmasten. Og den bliver rigtig flot.
Bravo, Eustace.
Vi skal snart sejle, så det skal afklares. Hvad gør vi ved ham?
Han kan ikke være under dæk.
- Kan han være på dækket? - Ikke I hårdt vejr.
- Kan han ikke bare flyve med? - Hvordan skal han få mad?
Vi kan ikke bare efterlade ham kan vi?
Det er ikke nok.
Du har ikke kastet alt det, der skal kastes, for at blotlægge dit væsen.
Det gode I dig og dit inderste væsen, der gemmer sig inde bagved.
Jeg må gøre det for dig.
N...
n...
nu.
Det var en løve. En stor venlig og rolig løve med gennemborende øjne.
- Du har set Aslan. - Ham I altid taler om.
Ja, han har set Aslan.
Men det er nu rart at være tilbage hos jer.
Jeg har en armring med som bevis.
Vi har fundet den anden adelsmand, men for sent.
Lord octesian må være gået til grunde her på øen.
Lad os efterlade den her for evigt hos ham.
Jeg vandt!
Han har vundet tre gange I træk. Det er urimeligt.
Eustace, hold nu op. Du er blevet så sød, efter du var en drage.
- Ja, du er ikke til at kende. - Hør skibet vender.
- Sikke nogle sjove små øer. - De var der ikke for lidt siden.
Op på dæk. Jeg fornemmer fare.
Andre øer. Vi kan se andre øer!
Jeg så dem altså. De er væk.